JÕEHOBU JA UNISTUS
Küll oli hea!
Mis? Mis oli hea?
See, mida ma nägin.
Mida nägid? Mis sa räägid?
Aga seda, et maa peal, õhus ja ümberringi oli kõik mitmevärviline!
Mis sa valetad!
Ei valeta, kui te oleksite näinud, kui ilus see oli!
Miks meie pole kõike seda näinud? Kas me pole siis koos selles tiigis lebanud?
Seda mitmevärvilist nägin ma teises kohas. - Kuidas nii - teises?
Ma olin mujal, seal nägingi.
Ilmselt võttis mind keegi kaasa, aga pärast tõi tagasi.
Valetaja! - Valetab!
Valetab! - Ei valeta!
Ma ei tea, kuidas see juhtus, kuid ma tõesti nägin seda värvilisust.
Käi siit minema!
Jookse! - Kasi minema!
Huvitav, kuidas mind siit viidi? Ja kuidas tagasi toodi?
Tule minuga. - Kes sa oled?
Ära küsi midagi, järgne mu häälele.
Siia, siia!
Seisa siin.
Sule silmad ja ära ava neid enne, kui tunned, et koidab.
Kui ilus! - Kas meeldib?
Sina tõid mind siia? Kas pärast pean ma tagasi pöörduma?
Kas sa siis tahaksid tagasi minna? - Ei, ei taha.
Aga siis ma ju läksin. - See oli unistus.
Aga praegu, kas näen seda unes? - Ei, see toimub reaalselt.
Reaalselt?! Tähendab ma võin siia jääda?
Võid. - Kui hea!
Käi siit minema!
Valetab! - Valetab!
Kallis liblikas, vii mind ruttu tagasi!
Leidsin! Leidsin!
Mida sa leidsid, lollakas?
Õitsva aasa, mida nägin unes. - Vaata, et sa ei valeta, või...
Jutustas Pastella